|
|||||||||
Slovenski šejkiV Sloveniji 90 odstotkov bencinskih servisov upravljajo podjetniki.
Verjetno boste presenečeni nad podatkom, da pri nas približno 350 bencinskih servisov, kar pomeni devet od desetih, upravljajo podjetniki in ne velike naftne družbe. Podobno je tudi v tujini. Naftne družbe so namreč že zdavnaj spoznale, da je zanje veliko bolj učinkovito, če dajo svoje servise v najem, kot da jih upravljajo same. Podjetniki si bolj prizadevajo povečati prodajo, bolj znižujejo stroške ter imajo večji vpliv na prodajno osebje.
Največja stavita na podjetnike Nadaljevanje članka je vidno samo naročnikom. V Petrolu so franšizno mrežo servisov začeli razvijati že leta 1990. Sprva so oddajali v najem manjše bencinske servise svojim zaposlenim. Najem so najprej ponudili poslovodji servisa in potem - če ga ta ni bil pripravljen prevzeti - drugim zaposlenim. Danes ima Petrol v najemu 228 servisov ali 80 odstotkov vseh. Sami neposredno upravljajo samo še velike servise v večjih mestih in na avtocestah.
Podobno strategijo maloprodaje so izbrali v OMV Istrabenzu. Partnersko upravljanje bencinskih servisov so začeli razvijati leta 1992. Od njihovih 104 servisov zasebniki danes upravljajo 102. Tuje družbe, ki prihajajo k nam, ubirajo različne strategije. Agip je svoje štiri servise oddal najemnikom, Interina in Mol pa vse bencinske servise upravljata sama. Najemniki niso povsem samostojni
Kakšen posel je vodenje najetega bencinskega servisa? Glavna značilnost je ta, da morajo najemniki upoštevati stroge standarde naftne družbe – lastnika servisa. Stranke ne smejo opaziti, ali servis upravlja zasebnik ali naftna družba. To pa pomeni, da najemniki nimajo veliko manevrskega prostora za svoje podjetniške zamisli. Najemniki Petrolovih servisov, razen izjemoma, poslujejo v imenu in za račun Petrola, torej je vse blago, ki se prodaja na servisu, Petrolova last. Najemnik ne plačuje niti licenčnine niti najemnine za objekt. Prav tako mu ni treba vlagati v objekt in v nakup blaga. Najemnik tako tvega le s svojim znanjem in delom. Kje je potemtakem prostor za njegovo podjetniško iznajdljivost? »Najemnik ima proste roke pri izbiranju in vodenju zaposlenih, zniževanju stroškov in pospeševanju prodaje. Vendar ga pri tem nadziramo, stroškov, na primer, ne more zniževati na račun kršenja Petrolovih standardov,« trdi izvršni direktor maloprodaje Igor Mravlja. Če se boste odločili za najem servisa, boste še največ svobode in s tem tudi obveznosti deležni pri družbi Agip Slovenija. Anja Vadnal iz Agipa Slovenija pravi, da svojim partnerjem priskrbijo samo naftne derivate, za vse drugo skrbijo najemniki sami. Pomagajo jim sicer pri nabavi, toda hkrati jim puščajo proste roke pri izbiri dobaviteljev.
Kako postati najemnik servisa? Naftne družbe po navadi izbirajo najemnike za svoje bencinske servise z razpisi. Zanimivo je, da pri Petrolu ne opažajo kakšnega posebnega zanimanja za najem servisov. Na posamezen razpis dobijo v povprečju do deset resnih vlog. Nasprotno pri OMV Istrabenzu ocenjujejo zanimanje za dokaj veliko, pri Agipu Slovenija pa za veliko. Na zadnji razpis, ki je izšel decembra lani, so, denimo, prejeli čez 50 vlog. Vse družbe od svojih prihodnjih partnerjev zahtevajo usposobljenost za trgovskega poslovodjo in dobre voditeljske sposobnosti. Slednje ponekod preverijo z osebnostnim testom. Izbrani kandidat mora nato opraviti osnovno usposabljanje, po prevzemu servisa pa se je dolžan dodatno praktično in teoretično izobraževati.
Z najemom se ne da obogateti
Večina nas ima še vedno predsodek, da vse, kar diši po bencinu, prinaša veliko denarja. Toda z vodenjem najetega bencinskega servisa ne boste obogateli niti ne pretirano dobro zaslužili. Zaslužek najemnika servisa je določen s skrbno odmerjenim deležem od ustvarjenega prihodka. Igor Mravlja pravi, da je zaslužek ob enakem delu približno tak, kot ga ima redno zaposleni poslovodja Petrolovega servisa. Obstaja sicer še možnost, da v najem vzamete dodaten servis. Pri Petrolu ima tako osem najemnikov po dva servisa. Na več servisov pa lahko pozabite. »Če bi imel najemnik v najemu več kot dva servisa, bi izgubil stik z delom in bi bil samo še direktor. Tega pa ne želimo,« pravi Igor Mravlja. Naložba v lasten servis je zelo tvegana Seveda pa najem bencinskega servisa ni edini način, da postanete naftni »šejk«. Servis lahko zgradite in odprete tudi sami. V naši podjetniški praksi že imamo nekaj takšnih poskusov. Prejšnji mesec je na Brezovici odprlo svoj bencinski servis podjetje Logo. Direktor podjetja Jože Kikelj v negotovosti pred začetkom obratovanja o načrtih ni želel govoriti. Povedal je le, da je sprva kazalo dobro, potem so pričakovali polom, tik pred odprtjem pa si ni upal ničesar več napovedovati. Skoraj istočasno je na Gorenjskem svoj prvi bencinski servis postavilo tudi zasavsko podjetje Ultra. Posebnost njihovega servisa je, da je povsem avtomatiziran in da na njem ni zaposlenih delavcev. Vozniki plačujejo gorivo s kreditnimi karticami in mobilnimi telefoni. Čeprav bodo v Ultri kmalu postavili še en takšen servis v Zagorju, verjetno ne bodo gradili večje verige servisov. Uporabljali jih bodo predvsem za promocijo svoje tehnološke rešitve, ki so jo razvili sami in jo bodo ponudili drugim naftnim trgovcem. Ker gre za prvo postavitev, ki še ni dokončana, cena takšnega servisa še ni znana. Po mnenju Igorja Mravlje večjega zanimanja za vlaganje v gradnjo lastnih servisov ne moremo pričakovati, ker je naložba zelo tvegana. Servisa namreč ni mogoče preseliti, če občina nenadoma zgradi obvoznico in promet upade. O tveganosti govori tudi podatek z zahodne meje, kjer so se nekoč gnetli italijanski kupci. Potem ko so Italijani ob meji znižali cene goriva na slovensko raven, je moral Petrol zapreti pet bencinskih servisov. Kot pravi Mravlja, je na trgu prostora še za nekaj deset servisov, ki pa bodo zgrajeni v kratkem. Potencialni vlagatelji morajo temeljito pretehtati svojo odločitev in se ozreti tudi čez mejo. Na Zahodu je močan trend zapiranja malih družinskih bencinskih servisov. Samo v Nemčiji so zaprli 30.000 servisov! Enako se dogaja v Italiji, le da gre zaradi pritiskov sindikatov zapiranje počasneje. Če ste razmišljali o odprtju lastnega malega servisa na svojem dvorišču, bo najbolje, da na to pozabite. Stroge ekološke zahteve takšno gradnjo skoraj onemogočajo. Priložnost ponujajo kvečjemu veliki servisi na najprometnejših lokacijah.
Vodenje servisa je užitek
»Saj se sploh ne počutim kot prava podjetnica,« je odvrnila Jolanda Salamon, ko smo jo vprašali, kako ji gre posel. Kot najemnica Petrolovega bencinskega servisa v Velenju ima status samostojne podjetnice. Vendar ji ni treba misliti na nabavo, na oglaševanje, na plačila, na spremembe zakonodaje in tako naprej. Za vse to skrbi Petrol. Jolanda je postala najemnica bencinskega servisa po naključju.Prejšnji poslovodja servisa ni želel prevzeti, pa ga je ona, ker je pač že 15 let delala na servisu in je izpolnjevala pogoje za najem. Pogodbo s Petrolom je sklenila leta 2000 in velja pet let. »Pravzaprav ni velike razlike med delom zdaj in prej. Imam samo nekaj dodatnega dela, ker moram urejati stvari z računovodskim servisom in z davčno upravo. Petrol vsak mesec nakaže denar meni, jaz ga delim naprej za davke, stroške in plače štirih delavcev.« Kakšna je potem prednost, če si najemnik servisa? »Morda zaslužim kakšen tolar več, kot sem ga prej. Bolj pazim na stroške, npr. da nam luči ne gorijo brez potrebe. Z znižanjem stroškov več ostane nam, vendarle pa se z najetim servisom ne da obogateti. Kljub temu ne bi šla drugam v službo, to delo mi ustreza.« Velenjska podjetnica trdi, da ima z vodenjem servisa, kamor sodita tudi trgovina in avtopralnica, dovolj dela. Dela enako kot ostali sodelavci, torej po osem ur dnevno, v dveh izmenah, tudi ob koncih tedna. »O najetju še enega servisa ne razmišljam. Imela pa bi svoj servis, ker mislim, da bi ga s podporo partnerja znala upravljati, vendar je naložba zame previsoka,« meni Jolanda Salamon.
Nič drugega ne bi več delala
Sabina Belovič je lanskega januarja vzela v najem Agipov servis v industrijski coni Ljubljana Rudnik. Po letu dni dela je zadovoljnejša kakor kadar koli prej v svoji podjetniški karieri. »Pred tem sem imela trgovino z ribiško opremo; gre za dva popolnoma različna posla. Zaslužek je na servisu boljši, vendar spet ne tako visok, kot menijo nekateri prijatelji,« pravi samostojna podjetnica. V sklopu bencinskega servisa delujejo še avtopralnica, trgovina in bife. Gorivo dobavlja Agip, za vse ostale stvari mora skrbeti najemnica sama. Vodi posle, nabavlja blago, izbira sodelavce in dela za blagajno. Za razliko od Petrolovih partnerjev morajo Agipovi blago sami nabavljati in ga tudi plačevati. Kaj pa manj prijetne strani tega posla? »Jih ni, jaz vidim samo prednosti. No, veliko je treba delati, tudi med vikendi, toda to sem vedela že na začetku. Dela na servisu ne bi več zamenjala z drugim,« trdi Sabina Belovič. Pri delu ji pomagajo mož in trije sodelavci. Dela je dovolj za vse, tako da bi težko prevzela v upravljanje še en servis. Če pa bi morala zaposliti še pomočnika, se ji računi finančno ne bi več izšli.
Ne samo bencin
Nekdanji uslužbenec OMV Istrabenza, Vincenc Matko iz Ilirske Bistrice, že sedmo leto uspešno vodi Istrabenzov bencinski servis s kar šestimi zaposlenimi. Ko mu je uprava ponudila servis v upravljanje, je po temeljitem premisleku izziv sprejel in ni mu žal. Pravi, da so danes skoraj vsi njihovi bencinski servisi oddani v upravljanje zasebnikom. Dejansko so oni kot upravitelji bencinskega servisa le posredniki pri prodaji. Njihov bencinski servis ima poleg črpalke še trgovino, ki predstavlja pomemben vir zaslužka. »Samo od prodaje bencina ne moreš veliko zaslužiti, nujna je dodatna ponudba,« pravi Vincenc. Bencin in vse, kar imajo v trgovini, nabavljajo pri Istrabenzu. Po pogodbi ne smejo iskati lastnih dobaviteljev. Kar je, kot pravi Vincenc, lahko prednost ali slabost - odvisno od posameznika. Tak sistem nabavljanja prihrani čas. Prodajne artikle v trgovini lahko izbirajo sami. Dobiček je določen z deležem od prodaje. Trgovina prinaša največ dobička. Glavni stroški servisa so zaposleni in tekoči stroški delovanja (elektrika, komunala, voda …). Da na bencinski servis pritegnejo stranke, organizirajo tudi nagradne igre (to je njihov lastni strošek in je popolnoma prepuščen njihovi režiji in pobudi). Pred kratkim so razdelili nagrade vsem tistim, ki so petkrat natočili gorivo za določeno vsoto. Konstantno pa brezplačno pogostijo s kavo vse tiste, ki natočijo čez 100 litrov nafte. Doslej je Istrabenz oddajal bencinske servise brez najemnin. Po novem skušajo vpeljati plačilo kot garancijo za upravljanje bencinskih servisov, a v tem pa večina zdajšnjih upraviteljev ne vidi smisla. Posel in trg
Zaslužek Najemniki servisov zaslužijo približno toliko kot poslovodje, ki so redno zaposleni pri naftni družbi. Zaslužek lahko povečajo s povečanjem prodaje v trgovini, ki prinaša v povprečju že skoraj tri četrtine prihodkov servisa, in z zniževanjem stroškov. Pri prodaji goriva ni veliko rezerve; Petrolovi najemniki prodajo v povprečju po štiri tisoč ton goriva na leto, kar je dvakrat več, kot ga proda povprečen servis v Nemčiji. Stroški Za najem servisa najemniki ne plačujejo najemnine. Dolžni so le kupovati blago od lastnika servisa in delati po njegovih standardih. Sami plačujejo tekoče stroške za električno energijo, komunalne storitve in plače zaposlenih. Konkurenca Konkurenca je vedno večja. Po nekaterih ocenah naj bi bilo na trgu prostora še za nekaj deset servisov. Vsa naftna podjetja pa načrtujejo nadaljnjo hitro gradnjo novih objektov, tako da bo trg v dveh, treh letih zapolnjen. Tveganje V zahodni Evropi zaradi vse strožjih ekoloških zahtev in varčnejših vozil množično zapirajo bencinske servise, zlasti manjše. Dodatna tveganja predstavlja gradnja obvoznic; če se promet preusmeri na drugo cesto, postane obstoj servisa vprašljiv. |
|